Tidligere i...
Det bliver et smukt bryllup.
Undskyld, jeg lagde dig i håndjern, ambassadør.
Jeg vil have alt, hovedkvarteret ved om Amanda Rosewater.
Dette er Connor Lang.
Hvor hun er født, hvem hendes venner og familie er,
hvem hun har haft sex med,
og hvad hun skal spise i morgen aften.
- Quentin! - Hold kæft!
Hvis du virkelig vil vide, hvad der skete med din mor,
så kom og se mig.
Jeg har virkelig brug for en læge.
Få dine handsker på!
Vi har med en epidemi at gøre.
LUKKET UNDER EPIDEMIEN
- Stop! - Godmorgen Defiance.
Dette er Alak Tarr fra Raider Radio,
der sender fra toppen af buen.
Jeg er blevet bedt om at dele nogle vigtige informationer
om smitten.
- Kirurgmasker. - Det er en viral hæmoragisk feber.
- Gode mod de fleste sygdomme. - I folkemunde kendt som irath-influenza.
- Kirurgmasker, køb dem nu. - Mennesker og irathiere er smittebærere,
men irathiere bliver ikke syge.
Så hvis du er menneske eller irathier,
er det bedste, du kan gøre, at blive indenfor,
forholde dig i ro og undgå kontakt med andre.
Influenzaen spredes gennem berøring,
så selvom handsker er nyttige,
er vejrtrækningsmasker spild af penge.
Kirurgmasker!
Så brug ikke penge på...
Hvad med dig? Kirurgmaske!
Prøv at forholde jer i ro, og undgå al fysisk kontakt.
Husk, at hvis du føler dig som shtako, så mød op ved modtagelsesteltene på Bexar.
Åh, gud. Dette er forfærdeligt.
- Hvor mange? - Seks døde, 21 syge.
Hjælp ham! Han har brug for hjælp!
Hvad kan vi gøre?
Begræns smitten, hold de syge komfortable,
og håb, der kommer en kur.
Kommer hvorfra?
Der var et udbrud i Bay Area.
En tidligere kollega, Eren Niden,
brugte månedsvis på at arbejde på et antiviralt middel.
Hvis vi er heldige, giver en af de uafhængige forposter
beskeden til San Francisco.
Doktor.
Doktor, jeg mister hende!
Sveder du?
Det er varmt.
Der går rygter om, at der er en kur på vej,
specialleverance takket være San Franciscos indbyggere.
Men i mellemtiden
så lad os danse til noget Eine Kleine Epidemimusik.
Alak.
Er det J-Rep-lastbiler?
Dette er Gatewaybuen. Jeg må tale med borgmesteren.
Hej.
Drukkammerater.
Jeg vil virkelig gerne vide det.
Hvorfor er der en garnison fra Jordrepublikken camperet udenfor byen?
Altså, denne bacille har spredt sig landet over på få dage.
De vil forhindre den i at tage mod øst.
Lidt for sent.
Vores første patient rejste med en irath-karavane med retning mod øst.
Han blev opsnappet og udslettet.
De påtvinger en karantæne.
De mener det alvorligt.
For at stoppe spredningen
lader de hellere end gerne alle mennesker i byen dø,
inklusive mig selv.
Og når vi alle er døde, kører de herind
og overtager byen.
Og gulanit-minerne.
Vi kan sammensætte nogle våben, nogle minekøretøjer
og nok bryde igennem barrikaden.
Og risikere at sprede smitten
til resten af Nordamerika?
Hør, Jordrepublikken er muligvis en bunke kyniske opportunister,
- men det betyder ikke, de tager fejl. - Så der er ikke noget håb?
Borgmester, byrådet spørger efter dig.
Der er altid håb, og vi skal minde folk om det.
Kom så.
Var det ikke dumt af dig at lade hende slippe væk?
Jo, det var.
Hun tog fejl om det med håbet.
Vi er alle døde meget snart.
Så skal vi drikke os fulde?
Nej, jeg er på arbejde.
Op til dig.
Forsvind, og tag jeres sygdom med jer!
Beskidte irather!
Tilbage, haints!
Nej!
Tag hjem, før I bliver inficeret.
Vi er immune over for jeres sygdom.
Ikke hvis jeg bider dig.
Rathus.
Lille Ulv.
Nizar.
Det gjorde ondt i min hånd.
Du overlever.
Hvordan går det med Sukar?
Hun sover stadig en dyb søvn.
Vi kom for at hente mere medicin og forråd.
Nu siger Jordrepublikkens soldater, at vi ikke må forlade byen.
Den store sygdom er kommet.
Hvis den spredes...
Frygter jeg, menneskerne igen vil jage og dræbe os.
Lille Ulv, vil du bede med os?
Det er mig en ære at bede med familien.
Seksten døde og hvad?
Tredive mere i teltene?
I dette tempo overlever vi aldrig J-Rep-karantænen.
Ordenshåndhæverne holder alle inde for at begrænse smitten.
Hvad med irathierne? De er smittebærere.
Det er mennesker også.
Det er ikke det samme.
Det er på tide, mennesker forstår sandheden om irathier-racen.
De bærer sygdommen ligesom andre, men bliver sjældent selv syge.
- Det er sandt. - Det er ikke sandt.
Blandt andre votanracer har det givet dem et rygte som urene,
som smittebærere.
Dette rygte har måske rod i bigotteri,
men det er også baseret på sandheden.
Der er en grund til, de holder sig for sig selv.
Der er en grund til, folk udstøder dem.
Ja, en god grund.
Denne by er bedre end det.
Irathier-bærere går rundt i ugevis
og smitter andre uden at have symptomer.
Sådan spredes bacillen, og det må stoppe.
Hvad foreslår du?
Indespær irathierne, begræns sygdommen.
Vi sætter dem midlertidigt ned i minerne.
Vi har bedt dem om frivilligt at blive indendøre.
Man kan ikke stole på irathiere.
Og hvornår har en spøgelsesrytter nogensinde fulgt en ordre?
- Rafe har fat i noget. - Jeg er enig.
Ozin, få hovedet ud af Dataks røv, og hør efter.
Allesammen.
Det tog lang tid at vinde spøgelsesrytternes tillid.
Vi har fred.
Hvis vi begynder at indespærre sunde irathiere,
fordi de måske er smittebærere,
står vi overfor et bevæbnet oprør...
oveni alt andet.
Amanda, jeg har børn.
At sende irathierne ned i minerne midlertidigt...
ville beskytte dem mod snævertsynede personer.
Det ville faktisk være venligt.
Vi ville beskytte dem.
Beskytte?
Lad os stemme om det, ikke?
Irisa.
Kan jeg komme op?
Så I kommer for at arrestere os.
Det er snarere isolation.
Okay, det er en karantæne.
Vi er ikke syge.
Men I bærer måske virussen.
Irisa, se ikke sådan på mig. Du ved, det er muligt.
Det er en svær tid, og det er jeres pligt at opretholde freden.
Du har garanteret ikke fortalt Nolan, at du planlagde dette.
Nej.
Troede du virkelig, jeg ville gå med til at blive låst inde?
Låse dem inde som dyr?
Jeg ville værdsætte jeres samarbejde.
Jeg behøver det ikke.
Jeg forsinker dem.
Gå rundt i byen, saml vores folk, og bring dem i sikkerhed.
- Min plads er ved din side! - Rathus, få ham ud herfra!
Kom nu, bror. Hun ved, hvad hun laver.
Kom så!
Gør det ikke sværere for dig selv.
Det gør jeg ikke.
Hey! Hænderne fra hende!
Hold hænderne fra hende.
Er du såret?
- Jeg er okay. - Hvorfor spørger du ikke mig, Nolan?
Den lille dompap skubbede mig af taget.
Du skulle lade mig sige det til Nolan, før du gjorde noget.
Ja, men jeg glemte tiden.
Lad hende gå, Rafe, eller jeg begynder at skyde folk.
Tja, du når ikke langt.
Ingen vil skade barnet,
men jeg gør det, hvis I ikke pakker kanonen væk.
Tænk over det, Nolan.
Alle mennesker i byen er bange for at dø. Folk er desperate.
Hvis du er irathier, er det bedst at være ude af syne.
Sig til din far, at det er okay.
Hun er ikke en papegøje.
Fortæl ham det.
Han skal høre det fra dig.
Jeg bryder mig ikke om disse odds.
Op med pistolen.
Jeg vil ikke svigte dig.
Ikke igen.
Op med pistolen.
Lad os komme af sted.
Nolan.
Er du sindssyg?
Min datter er nede i et hul
med en masse minearbejdere, der tror, hun er Tyfus-Mary.
Hør, jeg ved, det er svært.
Jeg gik imod byrådet, men jeg var i mindretal.
Jeg må acceptere det, så det må du også.
Virkelig? Nå, men Irisa og jeg har også en regel.
Regel? Hvilken regel?
Vi lever eller dør sammen.
Hun forventer, jeg kommer efter hende.
Det gør hun ikke. Er du tosset?
- Du sveder. Nolan... - Og hvad så, okay?
Det er varmt, og jeg er under pres. Du sveder også.
- Det er om Sukar. - Hvad?
Ja, du føler dig skyldig, fordi hun ikke har tilgivet dig,
så du vil bevise dit værd som far ved at få en masse dræbt.
Flyt dig, Amanda.
Eller du skyder mig, Nolan?
Jeg er ked af at forstyrre et øjeblik, men...
Det er en besked, der er optaget i San Francisco.
De modtog mit nødsignal
og sendte antiviralt medicin ved hjælp af en gammel ICBM.
Har vi en kur?
Vi har en kur.
Drik denne te. Den vækker dig.
Hvorfor vil jeg være vågen?
Fordi vi skal på en køretur, skatter.
Containeren med kuren
er ude i Badlands og venter på at blive hentet.
Og du overtaler dine chefer til
at lade os komme igennem barrikaden.
- Mandy... - Ingen kropskontakt!
Hør, jeg er okay. Jeg er bare svimmel, okay?
Gå.
Kom så.
Ordenshåndhæverne gør, hvad de kan for at kontrollere situationen.
Hvis der er et problem, så meld det til den nærmeste betjent.
Byens medicinske personale har informeret mig om,
at sygdommen skrider frem i stadier.
Første stadie er hosten og sved,
som vi har hørt om.
Andet stadie er langt mere alvorligt,
og ingen kan forudse, hvor hurtigt det sætter ind.
Åh, Quentin, elskede.
Hallo.
Bør du ryge dem?
Åh, kræft går så langsomt.
Der må være noget mere interessant, der slår mig ihjel først.
Jeg hører, pesten er blevet populær.
Nå, hvad vil du?
Du var her ikke, medmindre du havde noget på sinde.
Hjemme hos mig...
sagde du, du vidste, hvad der virkelig skete med min mor.
Åh, ja, det gjorde jeg.
Så sig mig det.
Du kom tomhændet.
Du ville teste mig.
Du lagde en føler ud for at sikre dig,
at mine informationer var til at stole på.
Så meget som din far.
Hvis du ved noget, så fortæl det.
Spild ikke min tid.
Så meget af den er allerede spildt.
Det skærer i mit hjerte.
Quentin, du har mistet så mange aftener med din mor.
Spild ikke endnu en.
Min mor er død.
Nej.
Det var den løgn, din far fortalte dig.
Giv mig det objekt, jeg leder efter...
Det objekt, du dræbte hr. Birch for at beskytte,
så fortæller jeg dig, hvor du kan finde Pilar.
Hey. Af sted. Kom så.
På rad og række! Denne vej!
Af sted, sagde jeg!
Hey, af sted med jer.
Gør plads i buret. Der kommer flere.
Fortsæt.
Fangede de de andre?
Vi delte os for at forvirre vores forfølgere.
Jeg tror ikke, de fangede Nizar.
Godt.
De vil gasse os.
Hvad?
Nej.
Det var sådan castisserne dræbte os i den Store Diaspora.
Grotter fyldt med kloringas.
Irzus vej er cirkulær.
Nolan lader det ikke ske.
Nolan er én mand.
Du begår en fejl.
Mor lever, Luke.
Jeg vil finde ud af, hvor hun er.
Uden den ser du mig aldrig igen.
Det tænkte jeg nok.
Giv den ikke til hende, Quentin.
Hallo?
Mit bryst brænder.
Far, det gør virkelig ondt.
Ja, medicinen er på vej.
Du skal nok klare den, søde.
Rafe, Quentin, raske mennesker bør ikke være her.
Hun behøver os, Favi Tarr.
Hvor er dr. Yewll?
Min datter har smerter!
Vi løb tør for smertestillende for flere timer siden.
Tag dette i stedet.
Det er et gammeldags opiat fra min egen kælder.
Det bør lette hendes smerter for en stund.
Er det på dette niveau?
Giv hende det.
Gad vide, om jeg kan genkende hende.
Hvem?
Mor.
Sig ikke det. Du klarer den.
Borgmesteren kollapsede på sit kontor!
Hendes feber stiger.
Af banen.
Hun er på andet stadie. Giv mig noget væske.
- Du sveder. - Jeg er okay.
Seriøst, du ligner shtako.
Kan du holde kæft?
Okay.
Amanda siger, du var i hæren.
Det hundrede og første.
Fortrolige oplysninger.
Ja, bagerste enhed.
Men det har du allerede gættet.
Jeg bebrejder dig ikke.
Vi kan ikke alle være helte.
Amanda må have set noget.
- Et stykke tid. - Hvor længe?
Tre år.
Det var en god tid.
Hvordan endte det?
Hvad er der med alle de spørgsmål?
Det ved jeg ikke.
Det får tiden til at gå. Køreturen bliver bedre.
Du var hende utro.
- Er det, hvad du tror? - Tager jeg fejl?
Jeg vil helst ikke snakke om det her.
Ja, du var hende utro.
Hvis du vil finde sammen med min eks, bør du måske spørge hende om alt dette.
Jeg gjorde hende gravid.
Jeg frygtede at have et barn i den nye verden,
men jeg var klar på udfordringen.
Jeg kommer fra en stor irsk familie.
Søndagsmiddage hver uge.
Det var spændende.
Og jeg elskede Amanda.
Mere end noget andet.
Men hun... Jeg ved det ikke. Hun blev bange eller noget.
Så hun fik en abort uden at sige det først.
Du har ret.
Det er virkelig en behagelig tur.
Jeg taler med dem.
Vi gør det sammen.
Vend om, herre.
Vend tilbage til Defiance, eller jeg skyder dig.
Hold hænderne, hvor jeg kan se dem.
Jeg vil tale med jeres øverstbefalende.
Det er langt nok, ambassadør.
Oberst Marsh.
Godt at se dig igen.
Hej, Connor. Det er langt nok, søn.
Ambassadør Tennety.
Connor Lang. Jeg har hørt meget om dig.
Gid, vi kunne mødes under mindre stressende omstændigheder.
Også jeg. Vend nu om, og kør tilbage til Defiance.
I er under karantæne.
Vi har nogle antivirale midler to kilometer fra højderyggen,
en container direkte fra San Francisco.
Hvad med at vi henter den og kommer med den til jer?
Jeg stoler ikke på jer.
Jeg kan ikke lade jer komme forbi barrikaden.
Jeres snigskytter har en rækkevidde på tre kilometer, ikke?
Vi kører direkte til medicinen.
Vi læsser bilen. Vi vender om.
Hvis vi kører forkert,
kan I skyde os begge.
Undskyld, men der er for meget på spil, Connor.
Vi kan ikke lade det sprede sig mod øst.
Dit folk vil stadig skabe en strategisk alliance med Defiance, ikke?
Det ved du. Ikke takket være din borgmester.
Holder I disse folk fra deres medicin,
vil de overlevende få det at vide.
De vil holde Jordrepublikken ansvarlig.
Det sørger jeg for.
Jeg har en by med 6.000 sjæle i Defiance Valley,
menneskesjæle.
Hvis du ikke lader mig give dem deres medicin,
er deres død din skyld.
Okay, jeg har fået nok af den fyr.
Sergent.
Træd tilbage!
Okay, gå.
Men vi holder øje med jer hele tiden.
Tak, herre.
Jeg hader den kælling.
Okay, nu ligner du virkelig shtako.
Jeg er okay.
Lad os bare hente medicinen.
Vent, bare...
En anden seng.
Herovre.
Her.
Det er godt.
- Udenfor. - Forsigtig.
- Lige ud. - Gør plads.
Din mand har været med i byrådet i seks uger.
Han er casthitianer og immun over for sygdommen.
Tror du ikke, det i denne krisetid er mere sikkert
for byen at have stabilitet?
Spar dig.
Du har måske nok fået Datak i byrådet,
men det slutter her.
Rafe er seniormedlem af rådet.
Han vil tjene som midlertidig borgmester, mens jeg kommer mig.
Jeg forstår.
Der er en storm mellem vores brødre
Hør os, flammens Idanyu
Hey! Vær stille, ikke?
Hold mund, sagde manden.
- Der er en storm mellem vores brødre - Hey!
De beder for dig og resten af menneskerne.
Vi har aldrig bedt om jeres votanbøn.
Stop det!
Nu!
Kom nu, Gail. Lad dem være.
Så er det nok.
Nok, sagde jeg!
Kom så, Gail.
Slip!
Flyt dig!
- Tilbage! - Bliv tilbage!
Tilbage!
- Kom ud herfra. - Slap af.
Kom så, af sted!
Godt så.
Da din far kom til Defiance,
var du og dine brødre små.
Christie var spæd.
Din mor, Pilar, var syg.
I den gamle verden kaldte man det bipolar,
men det er meningsløst her.
Da verden faldt fra hinanden,
holdt de op med at producere hendes medicin.
Nå, men din far var desperat.
Jeg var kvartermester under krigen
og vidste, hvordan man fik fat i...
vanskelige genstande.
Med hjælp fra Datak Tarr...
kunne vi hjælpe stakkels, skrøbelige Pilar
på ret kurs med lithium fra den gamle verden.
Alt var godt.
McCawley-familien var glade.
Men over tid
stoppede medicinen uundgåeligt med at virke.
Tja, ikke overraskende.
Den var mere end et årti gammel.
Jeg behøver ikke fortælle dig, at der i denne verden
ikke er plads til de skrøbelige.
Pilar fik det værre og værre, indtil den dag hvor...
din far kom ned ad trappen
og så, at hun smurte dit morgenbrød
med rottegift.
Din far ville have skudt hende på stedet,
men jeg blandede mig.
Åh, vi havde en affære dengang.
Jeg vidste, at skylden over at have myrdet
hans børns mor ville æde ham op
og ødelægge enhver chance for glæde,
han og jeg kunne have haft.
Så vores forhold overlevede ikke,
men stik imod alle odds...
gjorde Pilar.
Hvor er hun?
Mendocino.
Jeg tegner et kort til dig.
Åh, men først...
har jeg brug for dit nøglekort.
Du får ikke brug for det.
Ikke hvis du tager mod vest.
Doktoren har sin stab klar til os i teltet.
Nolan, du må holde ind.
- Hvorfor skulle jeg det? - Fordi du er ved at vælte.
Du behøver en indsprøjtning nu.
Nej, folk dør. Jeg stopper ikke.
Læs medicinen af. Vi tager dem med os.
Jeg har aldrig stolet på dig.
Nå? Følelsen er gensidig.
Du hævder, du er far til en irathier,
men du burer os inde som dyr?
Jeg bryder mig ikke mere om det, end du gør, men folk dør.
Vi må få kuren hen til teltet.
Den bliver leveret, når du anråber borgmesteren og befrier mit folk.
Når min bror Rathus står foran mig.
Jeg har en bedre idé, okay?
Du frigiver kuren, irathierne går fri,
og så går vi to ud og får en drink.
Jeg drikker ikke med mennesker.
Får en drink? Se, det er en god idé.
Jeg giver.
Anråb borgmesteren.
Tag den helt tilbage.
Jep.
Hun har det værre end jeg. Hun kan ikke få luft.
Christie?
Hør, jeg ved godt, det ikke var det her, vi tænkte på,
da vi planlagde vores bryllup.
Men her.
Hr. McCawley, undskyld, jeg forstyrrer,
men ordenshåndhæveren er på borgmesterens kalder.
Rafe, vær sød at lade os klare det.
Du skal være hos din datter.
Hr. McCawley, borgmesteren understregede,
at du er hendes udpegede efterfølger.
Din lille idiot.
Kan du ikke se, min svigerdatter er syg?
Lad vores familie være i fred.
Hej, Nolan. Hvor er du?
Stahma, lad mig tale med Amanda.
Borgmester Rosewater er blevet syg.
Min mand har ansvaret nu.
Hvad er status, ordenshåndhæver? Hvor er medicinen?
Den har jeg.
Jeg vil tilintetgøre den, hvis mine krav ikke bliver opfyldt.
Vil de have Rathus?
Shtako.
Det kommer ikke til at fungere.
Rathus er død.
Hvordan pokker skete det?
Minearbejderen frygtede for sit liv.
Frigiv irathierne.
Dem alle. Stol på mig.
Frigiv irathierne.
Straks.
Denne mand har brug for medicin.
- Det er ikke mit ansvar. - Han dør.
- Det handler ikke bare om mig. - De skal gøre, som jeg siger!
Nej, tænk over, hvad du gør.
Så mange mennesker vil dø.
- Åbn en pakke, og giv ham en sprøjte. - Hvorfor kommer de ikke med Rathus?
Hvem er du?
Datak Tarr.
For nemheds skyld kan du kalde mig borgmester.
Jeg kommer ubevæbnet.
Vi har opfyldt jeres krav.
Irathierne er blevet frigivet.
Hvor er min bror?
Der var stridigheder i minen.
Skudveksling.
Din bror er død.
Jeg bebrejder menneskerne.
Jeg har tænkt meget over
denne sag, og jeg har indset,
at denne planet er bedre stillet uden dem.
Denne sygdom, denne pestilens, er en renselsesild.
En gave fra Ráyetso, Irzu, alle votanguderne.
Første skridt på denne store vej er selvfølgelig,
at vi tilintetgør kuren.
Er du villig til at udslette alle mennesker i denne by?
Jeg tror, det var et menneske, der opfandt talemåden...
"Den stærkeste overlever."
Værsgo.
Morderiske haint!
Du skal kende din død.
Du skal trygle om dit liv!
Trygl mig!
Vær nu sød...
Vid, hvordan du bringer skam over din liro
ved at tigge om dit liv!
Vover du at lægge hånd på mig?
Shtako!
Dit syge dyr!
Det er forbi.
Skær mig fri.
Undskyld, du skulle se det.
Det passer ikke med min fortælling.
Kom nu, Nolan.
Spil ikke død.
Lige meget.
At bortforklare to døde mennesker kan blive akavet.
Det er forbi.
Jeg har kuren.
Stump.
Du skal hvile.
Åh, jeg kan sove, når jeg er død.
Du er en idiot.
Det ved jeg.
Den irathiske indespærring var en forfærdelig tragedie.
Vi klarede os igennem sammen.
Der var så mange modige og venlige gerninger.
Men jeg vil især gerne fremhæve to personer.
Ordenshåndhæver Nolan og Connor Lang,
der vovede sig ud i Badlands for at skaffe kuren til os alle.
Ambassador Lang vil blive savnet.
Jeg vil også gerne takke Datak Tarr
for at træde til, da jeg var syg,
og redde vores dyrebare medicin.
Dette var en skræmmende tid for os alle.
Risikoen var høj, og vi lærte noget om os selv.
Jeg gjorde i hvert fald.
Hvis man spørger folk i denne by, siger de måske, jeg er en slyngel,
selvisk.
Jeg bad ikke om at føre jer gennem denne krise.
Jeg havde ingen interesse i at påtage mig den byrde.
Og ærligt talt ønskede jeg at være i fred.
Men min skønne kone ville ikke høre på det.
Hun lærte mig, at jeg ikke kunne ignorere den smerte,
jeg så i mine medborgeres øjne.
Min kone lærte mig at forstå fælleskab,
at der ikke er nogen større ære...
end at tjene andre.
Nej, det er der ikke. Tak, Datak.
Der er ingen større ære end at give tilbage...
- Hvorfor er min mikrofon slukket? - til borgerne i denne by.
Og derfor...
forsager jeg min tidligere opførsel...
og lægger mit navn i puljen...
som kandidat til borgmesterposten i Defiance.
Amanda, jeg håber, denne by er stor nok
til at kunne klare lidt sund konkurrence.
Selvfølgelig, Datak.
Jeg ser frem til udfordringen. Det bliver sjovt.
Jeg føler, denne by fortjener en leder,
der er sympatisk over for votanbefolkningens behov.
Vi vil aldrig igen tolerere indespærring
af vores irathiske brødre og søstre.
De her dræber dig.
Og meget mere effektivt end et velplanlagt volger-angrebet.
Det var Birchs idé.
Var det også Birch, der fremprovokerede strålingslækagen i Old St. Louis?
Der blev begået fejl.
I to er uforsvarlige og dumme.
Det har I altid været.
Derfor holdt jeg op med at arbejde sammen med jer.
Han er død, ved du.
Birch.
Så er vi to vel de sidste, der er tilbage fra det gamle slæng.
Åh, kom tilbage og arbejd med mig.
Jeg kan ikke gøre det her alene.
Jeg er ret sikker på, nogen holder øje med os.
Desværre. Jeg er ikke interesseret.
Er du sikker på det?
Jeg har endelig fået fingre i en af kolavanerne.
Hvilken en?
Den gyldne knude.
Hvor er den?
Nicolette, tilintetgør den øjeblikkeligt.
Det ved du, jeg ikke kan.
Du er sindssyg. Vidste du det?
Kom og vær sindssyg med mig.
Sammen kan vi ændre denne planet.
Ændre eller ødelægge?
Man kan ikke skabe uden at ødelægge.
Det troede jeg, du havde regnet ud, doktor.